Jeg gør det af kærlighed til dig...
Jeg ved, hvad der sker...
Tal ikke med nogen. Jeg advarer dig.
Hvorfor skjuler du ting for mig? John, se på mig.
Se kun på mig, når jeg siger det. Tal ikke med nogen.
Jeg elsker dig ikke mere.
Folk i Nebraska må skamme sig over deres repræsentant.
Det var Johnson om den sidste skandale–
–som ryster senatorvalget, hvor han er Wyatts modstander.
Wyatt er blevet fotograferet med en veninde.
Kampen om senatorposten er hårdere. Wyatt i modvind.
–Godmorgen, mr French. –Godmorgen.
–Tak, sir. –Mr Crill fejrer, at han er genvalgt.
Jeg har plukket blomster, som alle mænd skal bære i knaphullet.
Det skal være færdigt kl. 15. Der bliver nok ingen frokost.
Godt? Her er Deres løn.
–Hendes piger burde have lavet den. –Ja, det er latterligt.
–Fanny markedsfører bare hjemmet. –Tænk, at hun laver en fest igen.
TILLYKKE Borgmester Crill
Køb ind efter arbejde og skynd dig hjem bagefter, knus Emma
–Kan jeg få slikket i... –En anden pose, John?
–Også baseballkortene? –Fem pakker, tak.
Goddag, John. Rart at se et venligt ansigt.
–Goddag, mrs Sternberg. –Sig Louise.
Godt, mrs Sternberg.
Der er sikkert ensomt i huset.
Kom over til middag. Min grydesteg er vældig god.
Undskyld mig.
Velkommen hjem! Sæt ovnen på 180 og brænd dig ikke.
Er De uskadt?
–Ring efter dr. Elkins. –Kan De bevæge fingre og tæer?
–Nej, bliv her. –Vi troede, at De var død.
–Gå til side, alle sammen. –Hvem er hun?
Så John boede sammen med nogen.
–Blev De bange? –Hent en stol.
–Hvor kender De John fra? Familie? –Jeg bor her.
John... John!
Har du det godt? Dit hus var ved at blive ødelagt.
–Har din veninde det godt? –Min morgenmad bliver kold.
John?
Gå direkte på arbejde. Tal ikke til fremmede!
–Hallo, John. –Betjent...
–Vi hørte om toget. Er alt... –Jeg må på arbejde.
Jeg hørte om toget. Var der en kvinde i huset?
–Jeg hørte om toget. –Det her skal være færdigt.
John Skillpa, byens samtaleemne.
–Godmorgen, mr Crill. –Doris...
Et tog vælter ned i Deres have, og alligevel går De på arbejde.
Ja, sir. Jeg var nødt til det.
Utroligt. Hvad kan jeg gøre for Dem? En fridag!
Vi er jo som en familie, så benyt Dem af det.
–De her skal laves. –Tak.
Jeg synes ikke, De skal arbejde. Det gør Edmund nok heller ikke.
Selvfølgelig ikke. Jeg foreslog, at han skulle tage fri i dag.
John, tag hjem.
Jeg laver det her og tager hjem til frokost. Hvis det er i orden?
Må jeg ikke nok?
Jovist.
John, de skal være færdige... Tak.
–Der er du jo. –Betjent...
I morges virkede det, som om vi aldrig havde set hinanden.
John?
Gå ned derfra. Kom nu.
Jeg bankede på for at se til den unge dame. Ingen åbnede.
Ifølge nogle af kvinderne er hun din kone.
Ingen vidste, at du var blevet gift. Til lykke! Jeg er glad på dine vegne.
Alt skal bare være, som det var før.
–Har du ikke ringet til nogen? –Nej, sir.
Godt.
Da din mor døde, viste jeg dig, hvad du skulle gøre.
Du må gøre det samme nu.
Her er ingen, der kan hjælpe dig.
Du skal ringe til jernbanen og forklare, hvad du vil have.
–I orden? –Ja, sir.
Mr Skillpa. Undskyld ulejligheden.
–Jeg har talt med borgmester Crill. –Tak, kan De fjerne Deres tog?
Vi arbejder på en løsning nu. Teknikerne er på vej.
–Men, som sagt, det tager sin tid. –Jeg vil bare have det hurtigt væk.
Betjent McGonigle sagde, at jeg skulle ringe. I morgen?
Jeg kan være tidligt hjemme fra arbejde. I morgen er fint.
Vi må sende et svejsehold derhen. Vores cheftekniker må se på det.
Han kan først komme på fredag.
–lkke før fredag? –Som sagt, han kommer på fredag.
Leder De efter den her?
–Jeg klarer det. –Den er derhenne.
Vær venlig at gå ud nu.
–Vær venlig at gå ud. –Connor, stå parat ved døren.
Jeg hedder Connor Black og er senator Wyatts rådgiver.
Vi er her for at se mr Skillpa.
Fanny Crill. Hvor dejligt at se Dem, mrs Skillpa.
Man kan jo møde hinanden under mindre mærkelige omstændigheder!
–John er ikke hjemme. –Fanny?
Vi er her på grund af den stygge ting i Deres have.
Vi vil arrangere et møde med toget som baggrund.
–Hvad? –Toget indgik i senatorens kampagne.
Udfordreren Ted Johnson vil svine Wyatt til.
Han vil bruge toget som en metafor for min chefs politiske karriere.
Med andre ord: Jeg har brug for Deres hjælp.
Har De set det her billede?
Ted Johnson bruger fotoet til at skade kampagnen.
Der er kun tre uger til valget, og vi må ikke lade det ske.
Connor har ladet mig arrangere sammenkomsten.
Hele Peacock kommer her. Et orkester, mad... En herlig dag!
De og Deres mand med senatoren.
De kan vel gå udenfor og ryge? Lad mig tale alene med mrs Skillpa.
Ja... Jeg har jo ikke noget bedre at gøre.
Jeg vidste, at jeg burde være kommet alene.
Det her hus har altid vækket min nysgerrighed.
Sæt Dem ned.
Hvor kender De John fra?
Min mand ejer banken. Han er Johns chef.
Ray har været Peacocks borgmester i tre perioder.
Det her må være overvældende for Dem–
–mrs Skillpa. Lad mig forklare det.
Jeg driver kommunens kvindehjem. Vi skaber moderne kvinder.
Kvinder, der stemmer. Wyatt opfattes som ufølsom over for kvinders behov.
Connor synes, at pigerne skal fotograferes med borgmesteren.
Men det fæhoved indser ikke–
–at jeg vil bruge mødet til at samle penge ind til hjemmet.
Mrs Crill, jeg må ovenpå...
Husholdningsarbejde er ikke alt her i livet. Kald mig Fanny.
Fotoet vil hjælpe hjemmet med at finde donatorer.
Jeg ved ikke rigtigt...
Jeg ved, at Skillpa-familien altid har levet tilbagetrukket, men–
–De er en selvstændig kvinde. Husk det.
Rart at ses. Har De brug for noget, så er vi udenfor.
–Hvad har De der? –Mrs Skillpa. Hvordan har De det?
–De ser meget bedre ud. –Det var dejligt.
–Forsigtigt. –John burde lave trappen.
–Hvornår er hjemmets tøjindsamling? –Lidt før jul.
De kender sikkert til Fannys arbejde med hjemløse mødre og børn.
–Hjemløse børn? –Vi finder gode hjem til dem.
–De burde møde pigerne. –Hvor er Deres børn?
Mr Black, her i Peacock snager vi ikke.
Jeg ville ønske, at De ville sige ja til mødet.
Og hvis det er John, så ved De bedst, hvordan han kan overbevises.
Så gør det. Den moderne kvinde udnytter den slags situationer.
For så bliver vi bemærket. Vi må holde sammen, mrs Skillpa.
Sig bare Emma.
Hallo?
Ja, mr French.
Jeg er ked af det, men John er lidt forsinket.
Jeg sørger for, at han kommer hurtigt.
–Johnny! Manden på alles læber. –Har jeg gjort noget forkert?
Nej, da.
Connor, her er han. John Skillpa, Connor Black.
–Hyggeligt at ses. –Hvad med det her?
Mrs Skillpa undgår tragedie.
–lkke dårligt. –Det var rart at se Deres kone.
Hun er så sød. Og jeg forstår, hvorfor huset er så vigtigt for Dem.
Har De været i mit hus?
Connor, forklar vores ide om mødet.
Vi vil arrangere et politisk møde her med toget som baggrund.
–Hele byen kommer. –Toget er væk på fredag.
–John, hør på mr Black. –Ja, sir.
Emma syntes, det lød vældig godt. Hun bød på limonade og kager.
–Hun bestemmer ikke over mig! –Tal ikke sådan til min kone.
De forstår ikke, hvad De gør.
Alt skal bare være, som det var før.
Mr Clapp lovede, at toget er væk på fredag.
Jeg har talt med ham. Toget bliver der et stykke tid.
Huset er mit. Jeg ved ikke, hvad hun sagde til Dem.
Men hun bestemmer ikke over mig.
Jeg tager beslutningerne, og ikke Emma.
Jeg er husets herre.
–Vi ved, at De er husets herre, John. –Toget er væk på fredag. Sådan!
Connor, lad os gå ind på Rays kontor og lade dem være alene.
John...
Jeg vil søge senatorposten en dag.
Det er min chance for at møde de høje herrer.
Hvorfor forstår Deres kone situationen, men ikke De?
–lngen forstår det, sir. –lkke et ord til.
–Nu skal De tænke over det her. –Hun må ikke gøre det.
John?
Det er mig.
Jake! Kom hen til mor med det samme.
Er der nogen hjemme?
Hvad vil du?
Der er ingen let måde at sige det på.
Jake og jeg–
–har tænkt os at forlade byen.
Jeg har brug for din hjælp.
Hvilken slags hjælp?
Hjælpe os med penge.
Der er snart gået et år nu.
Jeg arbejder dobbelt for at beholde mit job.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg har tænkt at tage lidt væk. Jeg har sparet sammen.
–Jeg ved, at du... –Hvorfor spørger du mig?
Checkene...
–Der er gået et år siden sidst. –Hvilke checks?
Jeg har ikke sendt checks til dig.
Din... Din mor gjorde det.
Min mor døde for et år siden.
Det vidste jeg ikke.
Hvad skulle checkene gå til?
Han er fyldt to år nu.
Jeg troede faktisk, at du vidste det.
Din mor sendte checks, så længe jeg holdt mig væk.
John...! Hvor skal du hen?
Jeg har mine egne penge.
Gå ikke.
John, jeg tror virkelig...
Kom, skat. Undskyld mig.
Jeg vidste ikke, at der var andre hjemme.
Vi må hellere gå. Jeg er ked af det...
Hvad hedder han?
Jake.
Hvem er du?
Maggie.
Bare en gammel ven til John.
Hvorfor er du her?
Jeg læste i avisen om toget.
Jeg ville forsikre mig om, at alt var godt.
Vi må hellere gå.
Jeg er Emma, Johns kone.
Det var hyggeligt at ses. Farvel.
Maggie?
Hvor står din bil?
Jeg har lånt den til en ven. Hendes tante er syg.
Jake og jeg har gået en lang vej.
Du har ingen bil, vel?
Jeg vil ikke blande mig, men–
–hvor er hans seng?
Lad mig køre jer hjem.
Det ville være vældig rart.
–Undskyld mig, men hvor er John? –Han sover.
Parat?
Kører du bil tit?
Jeg er afsløret.
Kører du ikke?
Nej.
Brug kun den ene fod. Ikke en på gaspedalen og en på bremsen.
Brug samme fod til begge pedaler.
–Godt. –Sådan, ja. Tag det bare roligt.
Nu kan du køre i trafikken. Tak for liftet.
Jeg undskylder for besværet.
Det var intet besvær.
Lad mig hjælpe jer ind i huset.
Sæt dig. Jeg kommer straks. Sådan, skat.
Godnat, Jakey.
Vil du drikke noget?
Ja tak, det ville gøre godt.
–Trives du her? –Jeg har ikke råd til mere.
Undskyld mig.
–Jeg har lidt penge. Har du tid? –lkke lige nu. Jeg har besøg.
Nå, godt...
Du ved, hvor jeg er.
Var det sådan, du lærte John at kende?
Emma, jeg er ked af det.
Jeg er virkelig ked af det.
Det gør ikke noget. Det gør ikke noget, Maggie.
Jeg vil bare have, at Jake skal have det godt.
Jeg holdt ud så længe, jeg kunne uden de der penge.
Hvilke penge? Sendte John penge til dig?
Hans mor gjorde det.
Det er slemt.
Det er rigtig slemt.
Kom nu, jeg må vide det.
Jeg vil ikke dømme dig. Bare rolig.
Jeg mødte hans mor–
–for tre år siden på en bar.
Hun gav mig penge.
Hun sagde, at jeg bare skulle møde John.
Hun tog mig med til huset.
Hun førte mig... Hun førte mig op ad den der trappe.
Og... jeg troede, at du var hende.
Hun bar en gammel blåhvid kjole, og...
Sengen knagede...
John ville ikke gøre det. På ære, Emma.
Men jeg kunne ikke stoppe hende.
Og hun blev i værelset hele tiden.
Og jeg blev tvunget til at blive. Jeg var så bange.
Hun fik ham til at gøre...
Hun fik ham til at gøre væmmelige ting.
Jeg er verdens værste menneske.
Bare rolig...
Jeg er ked af det.
Vi kvinder må holde sammen, ikke?
Barnets navn: Jake Skillpa Farens navn: John Skillpa
–Hvad hvis vi vil adoptere Jake. –Så må De komme til interviewet.
Så John og jeg skal komme begge to?
–Ja. Er det et problem? –Jeg må tjekke Johns arbejdstider.
–De behøver også referencer. –Kan Fanny Crill give dem?
–Bor de på hjemmet? –Nej, hvorfor?
–Hjemmet arrangerer tit adoptioner. –Det vidste jeg ikke.
–Lad mig vide, hvad De vil gøre. –Tak.
"Du kan måske lege med mig, sagde Wendy."
"Det vil jeg gerne, sagde vinden og bøjede græsset ned..."
–Godmorgen. –Godmorgen.
"Strømper og skjorter, lagener og underkjoler–
–og Wendys lyserøde festkjole svingede på tørresnoren."
Det er i knækket, at alt plejer at sidde fast.
Så åbn og rens det. Prøv du, Karen.
Se, hvem der er her.
Emma Skillpa. Hvor er De smuk i dag.
Det er i orden med mødet.
Jeg vil tale alene med Emma, piger.
I kan vel gå ind til skrivemaskinerne igen.
Det er så rart at se Dem.
–Kom og drik lidt saft. –Jeg kan ikke...
Jeg skal være hjemme kvart over otte. Men jeg siger ja til mødet.
–Jeg har et spørgsmål om hjemmet. –Hvad siger John?
Han blev så rasende på banken.
–Hvad? Har De talt med John? –I går. Han var helt imod det.
–Vi er blevet enige. –Hvad overbeviste ham?
–Det gjorde jeg. –Fint. Det er en fantastisk nyhed.
–Sig det til Connor. –Nej.
–Jeg må af sted. –Jo, det kan De godt gøre.
Mrs Skillpa. Min yndlingsperson her i Peacock.
–Hvad kan jeg gøre for Dem? –Mødet. Vi holder det.
Emma Skillpa?
Vi er kun 800 i byen, men De er svær at finde.
Tom McGonigle. De skal begge udfylde skadeanmeldelsen.
–Hvornår passer det? –Borgmesterens kone venter på mig.
Undskyld mig.
Hej, Fanny.
Tak, fordi De lagde mærke til det.
De hilser og inviterer til fester, men gør aldrig noget for hjemmet.
Se her. Det må pigerne male.
Jeg vil ikke være uhøflig, men jeg må virkelig hjem nu.
–Mødte De nogensinde Johns mor? –Nej.
Det var der nok kun få, der gjorde.
Har De børn, Fanny?
–Jeg vil helst ikke tale om det. –Undskyld, jeg mente ikke at...
Jeg har en søn, James. Han døde for 14 år siden.
–Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. –Det gør ikke noget.
Vi forsøgte længe, og så skete det. Det var skønt.
John og jeg ønskede os bare en dreng, der kunne løbe rundt derhjemme.
Børn giver så meget.
Jeg må gå nu.
Fanny? Hvordan kan man få lov til at bo her?
Emma.
Kan du klare at køre bilen nu? Hvad gør du her?
Jeg vil tale med dig om noget. Har du lidt tid?
Hvad fanden sker der? Dumme unge!
Hold op, Wade.
Man skal aldrig nogensinde true en mors børn.
–Maggie, opvasken venter. –Jeg hader det her.
Du behøver ikke at blive her. Jeg kender Fanny Crill–
–borgmesterens kone.
–Kender du borgmesterens kone? –Hun har et utroligt kvindehjem.
Nej.
Den slags har jeg ikke tid til. Det er et sted for folk uden mål.
Jeg lader Fanny holde et møde. Så hun skylder mig en tjeneste.
Og det ville være godt for dig og Jake.
For Jake? Bo sammen med en masse kvinder uden ambitioner?
Maggie. Du tilhører familien, og vi må holde sammen.
Det er pænt af dig. Men jeg vil væk herfra.
Jeg vil have et arbejde, jeg kan være stolt af.
–Det går nok ikke i Peacock. –Hjemmet hjælper dig.
Husvognen koster 300 dollar.
–Jake vokser, så det knager. –Lejen og tøjet er gratis.
De kan finde dig et bedre job. Jeg kan køre dig derhen i aften.
Jeg vil bare have et bedre liv.
Og Johns penge ville virkelig hjælpe.
Maggie... Du behøver ikke hans penge.
John indser ikke, hvor vigtige familiebånd er.
Godt.
Jeg vil forsøge.
Men hvis John tilbyder det, så accepterer jeg hans hjælp.
John! Godaften.
–Jeg burde have ringet i forvejen. –Hvad er det?
Jeg ville bare takke Dem og Emma for... alt, hvad De gør.
Er hun der? Kan jeg se hende?
Godaften, John. Bekymr Dem ikke om, hvad der skete i dag... Hils Emma.
Ray venter i bilen. Hils Emma fra mig.
Hvad laver hun?
De skal begge se det her igennem.
Vi tjekker, om vognen er stabil nok.
Papiret skal underskrives inden mødet.
–Du hjælper mig ikke. –Godmorgen.
–Vi bygger scenen. –lntet møde, sagde jeg!
Men Emma sagde til mig i går, at det var i orden.
–Væk, alle sammen! –John, tag dig sammen.
–Hold mund! –Vi tager en pause.
Slap af.
Tag det roligt og løs problemet.
Jeg kigger forbi senere.
Undskyld.
–Hvad gælder det? –Jeg har en togvogn i min have.
Jeg har penge. Hvad koster det at fjerne den?
Hør nu. Den tilhører jernbanen, og vi får problemer hvis...
Jeg ved, at det er ulovligt, men jeg betaler for det.
800, i kontanter. Jeg begynder i morgen.
Godt.
John Skillpa. De er forsinket.
Hvor var De i går? De var ikke på arbejde.
Behøver De hjælp? Betjent McGonigle ledte efter Dem.
Jeg ringede til Dem flere gange. Flere gange, John.
Jeg ved, at der er meget lige nu, men en af Dem kunne jo have svaret.
Godt: Tog eller ej, så må det ikke gentage sig.
–De må springe frokosten over i dag. –Man prøver at ringe til Dem.
–Hvem er det? –Det er til John.
Det er vist Deres kone, Emma.
–Hallo? –John, det er Maggie.
–Hvorfor ringer du? –Vi må tale sammen.
–Hvor er du? –På kvindehjemmet.
–På kvindehjemmet? –Emma har ordnet det.
Har du set Emma? Bliv der, jeg kommer derhen.
–Ja? –Jeg vil give dem væk.
–Kan jeg se Maggie? –Kom ind. Læg dem på stolen.
Maggie? Du har besøg.
–John? –Hvornår gjorde hun det her?
–Hvad? –Førte dig herhen?
–I går. –Nej.
John, hvad er der med dig?
Jeg så Emma, da jeg var hos dig. Hun kørte os hjem.
Jeg kan ikke lade hende gøre det. Du må holde dig fra Emma.
–Hun vil bare hjælpe mig og Jake. –Jeg giver dig pengene.
Mener du det virkelig?
Ja. Jeg må sørge for, at du og Jake kommer væk fra Peacock.
Jake er ikke i sikkerhed her.
Maggie... Jeg kan ikke tage tilbage til det sted.
Jeg vil give dig alle pengene. Jeg har 1.409 dollar og 16 cent.
Emma ved det ikke.
–De er på mit arbejde. –Hvad mener du? Hvilket sted?
Du forstår det ikke. Jeg kan ikke tage hjem.
John... Jeg ved, at du har været ude for meget i det hus.
Du er nødt til at tage hjem... til Emma.
Hvor vil du hen? Jeg kører dig hen, hvor du vil.
Jeg kører dig.
Jeg har familie i Madison.
Jeg vil give dig pengene og køre dig til Madison.
Jeg kører dig og Jake derhen.
Godt.
Tak.
Du må undskylde, hvis jeg har skabt problemer for dig og Emma.
Hun er ikke min kone.
John?
–John, hvordan har du det? –Tving mig ikke til at tage hjem.
–Er du kommet til skade? –Nej.
–Har du gjort nogen noget? –Nej, på ære.
Det ordner sig.
Hun holdt mit hoved under vand.
Emma?
–Nej, da jeg var lille. –Din mor?
Hun tager sig ikke mere af mig.
–Hun ville have kunnet lide Emma. –Ja.
Jeg mødte Emma den dag, mor døde.
John, hun er væk. Det ved du. Din mor er væk.
Sådan, ja.
Jeg vil ikke have, at det, der skete for mig, sker for en anden.
Hør her, min ven.
Vi må se at få dig hjem.
John? Du skal få lov at tage hjem.
–Jeg kan ikke. –Du kan ikke blive herude.
–Jeg behøver et værelse. –Hvor længe?
Jeg ved det ikke.
Du kan ikke gøre det mod mig. Du kan ikke gøre det mod mig.
–Godmorgen. Er Deres mand hjemme? –Hvem er De?
–Jeg er kommet for toget. –Hvorfor det?
–Deres mand bad mig om at fjerne det. –Gjorde han?
Kan De se Deres mands navn på kontrakten?
–Kan De se, at der står "800"? –Han er her ikke.
–Er Maggie her? –Nej, hvorfor?
Jeg kommer igen i morgen tidlig. Og så vil jeg have mine 800.
–Hvad er der? Er alt i orden? –Ja, da... Hvorfor?
Glenda siger, at John har hentet Maggie og Jake.
–Ved De noget? –Nej.
En af pigerne syntes, hun var sær. Det var, som om hun løj.
–Jeg ringer til Maggie. –Det generer Dem ikke?
Nej, slet ikke.
Hvorfor var du ikke på hjemmet i går aftes?
–Vær ikke vred på mig. –Hvad foregår der?
John kom hen på hjemmet. Og han vil give mig det, jeg bad om.
Pengene?
–Og han kører mig til Madison. –Det har han ikke diskuteret med mig.
Jeg er ked af det.
Jeg ville ikke skabe problemer mellem dig og John.
Jeg har altid villet have hans hjælp.
–Og jeg havde gode nyheder til dig. –Hvilke?
Jeg har talt med Fanny Crill om et job i banken.
Det er en respektabel plads med en korrekt løn.
Og så kan vi alle blive her i Peacock.
Jeg ved ikke rigtigt... Emma.
Emma...
JOHNS LEGETØJ
–Hallo? –Hallo. Er Maggie der?
Frøken Populær, det er til dig.
–Hallo? –Maggie.
–John? –Jeg skal i banken. Vi ses i aften.
–Vil du stadig hjælpe mig? –Ja.
Tusind tak, John.
Ingen må vide det. Især ikke Emma.
Godt.
Mød mig på motellet, værelse ni, præcis kl. 11 i aften.
Hvorfor på motellet?
Opdager Emma det, får du ingen penge. Forstået?
Ja, jeg har forstået det.
Kommer du et minut for tidligt eller for sent, får du ingen penge.
Godt.
–Goddag, John. –Louise... Hej.
Undskyld, mrs Sternberg. Hvorfor brugte De hovedindgangen?
De har været så venlig mod Emma. Hun er lidt rystet.
–Et tog lander ikke så tit i haven. –Der er masser af arbejde.
–Kan De ikke komme til middag hos os? –Det ville være meget hyggeligt.
Sikkert. Kom med mig, John. Jeg har en bunke papirer til Dem.
–Farvel, John. –Farvel.
Mr French, hvad ville De gøre uden mig?
Finde en, der er mere pålidelig.
–Hvor kommer du fra, skat? –Her og der.
Jeg har ikke rødder nogen steder.
Jeg hedder Cal.
Jeg hedder Maggie.
Det brænder!
John, John!
–Emma. –Ja?
Må vi komme ind?
Maggie var der og kan bekræfte, at det var ham.
Ilden er sikkert opstået på grund af rygning i sengen.
Jeg ved, at John havde en vanskelig periode.
John har ikke gjort noget forkert.
Emma, kan jeg hjælpe Dem?
Emma?
Hun har brug for at være alene. Lade os bede, og så går vi.
Himmelske Fader, vær barmhjertig mod Emma.
Vi beder for Din styrke, så hun accepterer–
–at hendes jordiske tab indebærer starten på Johns evige liv.
Med barmhjertighed og kærlighed, så tilgiv John hans synder–
–og lad ham leve med helgenerne. Vi beder i Dit navn. Amen.
Amen.
Nu vil vi hylde mrs Skillpa.
Jeg og hele Peacock vil takke for Deres gæstfrihed–
–i sådan en svær periode.
–Hvor er hun? –Jeg kan ikke se hende.
Mor!
Maggie, kom.
Er alt i orden? Hvad sker der?
–Hvad gør du? –Johns historie må aldrig gentages.
Du skal få alle pengene.
Tag til Madison og forlad Peacock.
Har jeg gjort noget forkert? Jeg skulle jo arbejde i banken.
John burde ikke være død. Han burde ikke være død.
Jeg burde aldrig have forladt huset.
Han er ikke i sikkerhed her.
Jeg forstår det ikke. Du skræmmer mig.
Det er sådan, John ville have det.
Gå nu. Vær nu sød.
Kom nu.
Hele Peacock synes at være her. Tak, fordi vi måtte komme.
Emma? Det er snart tid til fotograferingen.
Senatoren kører snart.
Jeg forsøger at repræsentere Nebraskas befolkning i kongressen.
Emma? Det er Fanny.
Emma?
Hvor er Maggie? Er hun der?
Der er så dejligt herude. De går glip af det.
Emma?
Danske tekster: www.broadcasttext.com